Paralelní pohádky
Poznání pohádkou
Pohádky napoví, co se to vlastně děje, kudy a jak dál.
Bělouš
22. O snu
Vešla ladnou chůzí. Odněkud zdávna ji znal. Jasně, je to moje sudička. Kdo jiný taky >>>
Kareta
21. O řádu
Začátek byl tvrdý. Ale zocelil se. Dnes se jen tak se nedá >>>
Želva
20. O krunýři
Čím víc ji chrání, tím víc ji tíží. Tím pomaleji přejde zas >>>
Krabička
19. O cennostech
Mám ji už tolik let. Poklady chová nejcennější >>>
Slavík
18. O závisti
Obezřetně se rozhlédl. Nestojí o nepříjemnosti. Závist ho drží v šachu >>>
Krokodýl
17. O zákeřnosti
Tvářil se neutrálně. Však vzpomínka brzy vyhasne. Počká si. Jede se dál.>>>
Orel
16. O soustředění
Seděl hodiny vysoko na útesu. Šetřil čas a energii. Na co vlastně čekal? >>>
Jelen
15. Tíha koruny
Kráčel pomalu. Keře mu ustupovaly, mech tlumil jeho krok. Je tu král. >>>
Labuť
14. Čas rozhodnutí
Mrzlo, až praštělo. Že se, hloupá, spolehla na rohlíky! Příště už určitě odletí?>>>
Žirafa
13. Kdo čím zachází
Však její velké srdce vydrží ten tlak: vztyčila hlavu. Tudy! ...>>>
Sysel
12. O zaměření
Sysel měl na pilno. Musel zaběhnout tam i sem. A upřímně, co kdyby byl jinak k nepotřebě ...>>>
Podběl
11. O naději
Vždy ho obcházel. Chodil okolo, hezky zeširoka. Ani neví, co ho to dnes napadlo. Vešel dál ...>>>
Jetel
10. Jak najít štěstí
Louka voněla zelení a bzučela čmeláky. Byl jich plný jetel. Kdopak by počítal čtyřlístky ... >>>
Pampeliška
9. O síle odevzdanosti
Dlouho na ten okamžik čekala. A teď je to tu, letí! Jestlipak přistane hladce? A jaké to tam bude? >>>
Hrabičky
8. Kouzlo tvoření
Ti tři měly jedno tajemství: hrabičky byly kouzelné. Vše jimi stvořené ožilo >>>
Motýl
7. Chvíle vzletu
Motýl si poletoval. Co by řešil? Byl sám svým pánem. O živobytí se nestaral a nikdo se nestaral o něj >>>
Ovce
6. O všímavosti
Jedna ovce se zakoukala na motýla. Když se pak otočila, stádo bylo to tam. Zpanikařila. Copak si nikdo nevšiml, že ona chybí? >>>
Štěně
5. Jak nedělat sluhu
Byl nebyl jeden dvorek a na něm štěně. Malé a roztomilé. Tak mu to alespoň všichni tvrdili. Jen počkej, až vyrosteš! >>>
Černý kohout
4. Jak nevěřit pověrám
Byla nebyla tři kuřátka. Maminka měla od počátku strach o to sivé. Říká se totiž, že černý kohout nosí neštěstí. Copak Vy to nevíte? >>>
Žížala
3. O poměřování
Nebyla to jen tak ledajaká žížala. Tahle byla široko daleko nejdelší. Věděla to jistě. Všimla si toho vždy, když míjela jinou žížalu >>>
Tákhle veliký
2. Tajemství pozornosti
Byla nebyla tři kuřátka. Maminka je jednou vzala ven za dvorek. Bylo to tam tak jiné! Čeho si jen všímat dřív? >>>
Kuře
1. Jak se něčemu naučit
Maminka kuřátkům ukazovala, jak se, co má. Vykračovala pěkně svižně, a to nejmenší nestačilo. A tak se stalo, že přeslechlo, co říká >>>
![](https://etologierizeni.cz/wp-content/uploads/2017/11/Polibek-zlate-pohadky-768x1028.jpg)
Chcete další pohádky?
Ilustrované sebepoznávací pohádky naleznete na mém pohádkovém webu zlatepohadky.cz >>>
Chcete dát vědět o novinkách?
Zadejte zde svůj email, pošlu Vám pak zprávu, že je na světě nová pohádka nebo paralela ↓↓
Vaše reference
Nádherné, opět maximálně prosté a profesionální. Tvá moudrost promlouvá ze všeho, z designu, příběhu, je tam jemnost, vyrovnanost. Nazvala bych to BOŽÍ KRÁSA
Úúúúplne skvelé mini-pohádky aj s vysvetleniami na konci, fakt super
Jak se něčemu opravdu naučit někdy s sebou nese opravdu těžké situace. Ale to, co se naučíme - skutečně naučíme - nám už nikdo nikdy nevezme. A já se těším, co se naučím za příštím rohem 🙂
Aká milá rozprávočka ... a múdra. Ak sa deti učia cez rozprávky, ich vedomosti a skúsenosti budú oveľa hlbšie a trvalejšie, pretože rozprávka učí cez pocity a prežitok, nielen cez naučené informácie.
Marti, Tvé pohádky.... Já myslela, že je budu číst mé malé tříleté Emče (a taky že budu!), ale co - já si je budu pravidelně pročítat taky! Je v nich pro mě tolik vhledů a nenásilné moudrosti! Svět je magické místo a pohádky mají tu moc otvírat v nás tajemným klíčem dveře, co necháváme dlouho a třeba záměrně zavřené, dveře k paralelním světům v nás. Nevím, jak to vyjádřit - kouzlo těch minipříběhů se mě velmi silně dotýká - a zároveň pocit, jako když Ti holubím pírkem přejedou po páteři... Tady je vidět, jakou moc mají správně zvolená slova - nejen v pohádce, i v následném dodatku! A jakou sílu má jednoduchost! Doufám, že se rodí další minipříběhy! Nejen pro naše dětičky... Doufám, že budeš psát a psát pro nás všechny, co si Tvůj styl a Tvé moudré vedení/vědění zamilovali!